1969. Mennesket lander på Månen. Verdens indbyggertal: 3,6 milliarder.
2009. Kepler-teleskopet leder efter planeter, der ligner Jorden.
Befolkning: 6,76 milliarder.
2153. Rumsonden Paleo-17 lander på planeten Tanis.
Verdens befolkning: 24,34 milliarder.
Der er stor mangel på mad og vand.
2174. Kampen om Jordens begrænsede ressourcer kulminerer.
Rumskibet Elysium sendes op.
I er de eneste, der er tilbage. Held og lykke.
Gud velsigne og bevare jer.
Bower...
Bower.
"I tilfælde af mildt hukommelsestab -
- som følge af forlænget hypersøvn..."
Løjtnant! Løjtnant Payton!
Hallo.
- Hvem er du? - Korporal Bower, sir.
Bower?
Du vågner op af forlænget hypersøvn. Du er forvirret.
- Fjern det lys fra mine øjne! - Undskyld, sir.
- Hvor er vi? - Om bord på Elysium.
Elysium?
- Hvor er vi? - Jeg ved det ikke.
Hvor er resten af besætningen?
- Er det vores vagt nu? - Det tror jeg.
- Er de her og vækker os? - Jeg ved det ikke.
Tænd lyset.
Vi har problemer med strømmen, sir.
- Hvem vækkede dig? - Det må have været computeren.
- Der er kun os her. - Det er koldt.
Jeg har været vågen i halvanden time, men kan intet huske.
Efter min forrige hypersøvn tog det lang tid at huske alt.
- Hvor gik den færd hen? - Det ved jeg ikke.
Ved du, hvor vi er på vej hen? Jeg kan huske træningen.
- Men ikke målet og missionen. - Jeg troede, at du vidste det.
Hvis dette er vores skib, ligger kommandobroen bag denne dør.
Du godeste. Nogen har forsøgt at komme ud.
Løjtnant.
- Ingen af startmodulerne virker. - Det tænkte jeg nok.
Uden dem får vi ikke kontakt med team 4.
Vi kan trods alt få denne station til at fungere.
Det tænkte jeg ikke på.
Sådan...
Løjtnant Payton kalder. Er der nogen, der hører mig?
Det er løjtnant Payton, fly-team...
- 5. - Hvordan ved du det?
Det er løjtnant Payton, fly-team 5. Kan nogen høre mig?
Er der nogen?
Det er løjtnant Payton, fly-team 5. Nogen, der er vågen?
Team 4 burde være her til vagtskifte. Hvor kan de være?
Måske har de ikke kunnet komme hertil.
Hvor blev han af?
Systemerne er nede på grund af fejl i kredsløbet.
Styresystemet fungerer ikke. Hvad skal vi gøre?
Der er nogen.
Ventilationssystemet genstarter efter hver strømbølge.
Vi skal væk herfra.
Jeg vil hellere være deroppe.
- Test. Test. - Jeg hører dig.
Løft mig op.
Sekondløjtnanten må være sluppet ud denne vej.
- Her er skide mørkt. - Bare tag første vej ud.
Jeg guider dig, så du kan åbne dørene udefra.
Hvordan går det? Kan du se noget?
Nej, her er ingen åbne skakter. Hvordan går det hos dig?
Strømbølgerne fortsætter, ligesom du sagde.
Reaktoren fungerer ikke.
Den får ingen kontakt, før den bliver genstartet.
Hvordan ved du det?
Jeg ved det ikke. Jeg kan ikke huske... pokkers!
Men jeg ved åbenbart alt om den skide reaktor.
Så må du være uddannet.
- Her er der et kryds. - Forstået.
- Ser det lovende ud? - Nej, der er ikke noget.
Jeg tager den til venstre. Noter det.
Payton...
Kan du høre mig, Payton? Jeg ved ikke, om jeg går i ring.
Det er svært at trække vejret. Kan du høre mig, Payton?
Er du okay? Træk vejret roligt, og hør på mig.
- Jeg kan ikke få luft. - Tag det roligt.
Nu forsøger vi at få dig til at finde tilbage.
Tilbage? Jeg kan ikke engang vende mig!
Ved du, hvor langt jeg kommet? Jeg vil bare ud herfra!
- Tænk på noget andet. - På hvad?
Det er lykkedes mig at åbne døren.
- Er det din spøg? - Ja, jeg laver sjov.
Det er ikke så slemt. Sammen skal vi nok få dig ud.
Kan du høre mig? Du var otte år i hypersøvn.
- Få minutter i skakten skader ikke. - Otte år?
Jeg tror, at hvert team skulle gøre tjeneste i to år ad gangen.
Hvis vi er team 5, så har vi sovet i otte år.
Det er ikke tilfældigt, du er her. Du blev udvalgt.
Det blev vi alle. Dette var noget særligt.
Her har nogen været igennem. Vent lidt.
- Hvad er problemet? - Her går det direkte ned. Fandens!
Bower, hvad skete der?
Hvad skete der?
Bower? Kom du til skade?
Hvad skete der? Jeg kan høre dig trække vejret. Er du okay?
Kan du høre mig?
Er du okay, Bower?
Jeg fandt Cooper. Han er død. Jeg er spærret inde hernede.
Bower, er du okay?
Jeg var ikke lukket inde. Jeg er ude.
Payton?
Kan du høre mig, Bower?
Er du der, Payton? Kan du høre mig?
Kan du høre mig, Payton?
Payton?
Kan du høre mig, korporal?
Hallo! Jeg skal tale med dig! Stands!
Flygt ikke fra mig. Jeg er ligeglad med, om du stjæler eller noget...
Jeg har bare et par spørgsmål.
Hvem vækkede dig fra hypersøvnen?
Hallo? Hallo?
Er du døv?
Hallo?
Åh gud!
Hvad?
Rør dig ikke.
Vent lidt. Jeg tilhører flybesætningen.
- Rør dig ikke. - Jeg tilhører flybesætningen.
Tag skoene af.
Ellers dræber jeg dig.
Hvad fanden?
Kan du høre mig, Bower?
Svar, for helvede.
Kan du høre mig? Bower, kan du høre mig?
Du forstår det ikke. Vi fik ingen instrukser om den slags her.
Hvordan skal vi håndtere den slags?
Tag det roligt. Du er den eneste, der kan løse det her.
- Fortæl om de fyre, du så. - Fyre?
Der var ingen fyre. De var på jagt.
De tog Coopers krop, som om de var vilde dyr.
De var ikke menneskelige. Vi skal kontakte kommandobroen.
- Tror du, at der er nogen? - Det må der være.
- Vi kan ikke klare det selv. - Vi kan ikke regne med nogen hjælp.
Herude er der hverken undsætning eller tilbagevej.
- Det var nok ikke meningen. - Hvad snakker du om?
Dette er ingen almindelig tur.
Vi samler ikke data ind og fragter ingen last.
Vi er lasten. 60.000 mennesker på vej mod...
Tanis.
25 milliarder så med spænding på disse utrolige billeder af Tanis -
- som kom i går fra Populous-skibet.
Billederne er fra ankomsten til den eneste kendte jordlignende planet.
Hele verden ser med, når rumskibet -
- sender data, der overgår de største forventninger.
Vi forventede vand og en rimelig temperatur -
- men ville planeten opfylde alle parametre -
- for at opretholde liv?
Skibet landede på planeten for 6 dage siden.
Vi forventer hvert øjeblik at få den første transmission derfra.
Temperaturen er 36,59 grader.
Gør klar til transmissionen...
Dette er et uovertruffet øjeblik for menneskeheden.
Er det, vi håbede på, virkelig sandt?
Der er formentlig et planteliv på planeten.
Vi har fundet liv på Tanis. Vi har fundet planter.
Det er en meget stor dag for os alle.
Det varer ikke længe, før vi sender mennesker derud.
Vi skulle bosætte os på Tanis. Elysium var en enkeltbillet.
Hvorfor forlod jeg hende? Hvordan kunne jeg?
Jeg elskede hende.
Vi skal op på kommandobroen, inden det er for sent.
Payton? Hvor er din kone?
Kan du ikke huske rekrutteringen? Mændene og konerne?
Vi har ikke forladt dem. De er om bord på skibet.
Jeg skal finde hende, før udyrene gør det.
- Hvor kan de være? - Vent lidt.
Tusindvis af passager var jo ikke med i udviklingsteamet. Familier.
Du ved, hvor stort skibet er. Du aner ikke, hvor vores koner er.
Det hjælper os ikke, hvis du begiver dig ud på en idiotisk jagt.
Vi spilder bare en masse tid.
Når vi har fået styr på systemerne, bliver de lette at finde. Hører du?
Vi redder skibet og redder dem.
- "Sikkerhedsudstyr." - Hvad sagde du?
- "Ikke-dræbende anti-optøjer-våben." - Skadelige på nært hold.
Jeg arrangerer en rute for dig, så du kommer forbi overvågningssystemet.
Uden strøm fra systemet får vi aldrig dørene op.
Hvis du fører mig til reaktoren, kan jeg manuelt genoprette systemet.
- Ved du, hvordan man gør? - Ja.
Der er lang vej. Du skal forbi nogle sikkerhedsafspærringer.
Der er et par omveje, men vi finder ud af det.
Tredje afspærring. Delta 81643 Lima.
Tag det roligt.
- Sig, hvilken vej jeg skal gå. - Jeg ved det ikke. Vent.
Payton?
Pandorum. Har du mærket nogle symptomer?
Hvorfor spørger du om det?
- Tænkte du på rumskibet Eden? - Hvorfor?
Var du bare nødt til at minde mig om den største rumrejse-katastrofe?
- Det gik ad helvede til for dem. - Jeg husker det.
De havde vel problemer med hypersøvn?
Efter to år fik en af deres overordnede et nervesammenbrud.
Lægerne kaldte det ODS-syndromet. Vi kalder det Pandorum.
Han blev skør og var overbevist om, at missionen var dødsdømt.
- Hvad gjorde han? - Han evakuerede skibet.
Han skød alle ud i glemslen.
Han sendte 5000 i døden med et enkelt tryk på knappen.
Vi vågnede i det mindste ikke i en kiste i rummet.
Hvordan ved du det?
- Hvilken vej? - Til venstre.
Du er snart oppe på hoveddækket. Derfra er det let.
- Dette kan ikke passe. - Hvad passer ikke?
- Hallucinerer jeg? - Hvad er problemet?
Jeg har set det før. Det er...
Dette er en anden.
- Der er sat en fælde op. - Vær forsigtig.
- Nej! - Hold kæft!
Hold kæft.
Vi skal være stille. Jeg skal nok få dig ud herfra.
Er du med?
Er det så klogt, Bower?
Vær forsigtig.
Han tilhører team 6. Det er vagtskiftet efter os.
- Han kan være... - Klap i!
Jeg gør dig ingenting, men du skal være stille. Fatter du det?
Shepard. Team 6, sir.
Jeg er nok den eneste tilbage. Jeg vidste, at I ville komme.
- Hvor er din gruppe? - Der er kun mig og min løjtnant.
Hvor er rumfærgen? I er vel redningsstyrken?
- Nej, jeg tilhører team 5. - Er du lige vågnet?
- Hvad fanden sker der? - Det siger jeg også.
- Du ved lige så meget som jeg. - Jeg ved intet.
Så passer du fint hertil.
- Hvad laver du? - Fjerner lugten.
De er hurtige og stærke. Hvis du ser dem, skal du løbe.
- Hvem er de? - Jeg kan ikke hjælpe dig.
Bower, sig til idioten, at han skal adlyde...
- Din overordnede beordrer dig... - Beordrer mig? Hvor sjovt.
Det er for sent. Jeg har ingen officer på skibet. Rend mig.
Det der hjælper ikke.
Kom ud derfra.
Løb!
Jeg forstår det ikke.
Tak.
Jeg forstår det ikke.
Jeg fatter ikke et pluk.
Jeg fatter det ikke.
Tilhører du landbrugsgruppen?
Jeg tilhører flybesætningen, men jeg ved ikke, hvad der er sket.
Jeg forsøger at finde ud af, hvad der er sket med skibet.
- Skibet? - Skibet.
- Jeg er på vej til reaktoren. - Reaktoren?
Netop. Men du bliver her.
Bliv her, og vent på -
- at sikkerhedssystemet starter.
Jeg tager mig af det. Okay?
Fandens.
Hvem er det?
Giv dig til kende.
Bower, er det dig?
Det kan ikke være dig.
Dig igen.
Jeg forstår, at I ikke stoler på nogen andre.
Men hvis vi skal klare dette...
...så ville det være rart, hvis vi havde en smule solidaritet.
Alle ønsker at overleve. Ikke sandt?
Jeg mistede kontakten med min overordnede. Hvor er reaktoren?
Kender du vejen? Godt. Vi kan samarbejde som et team.
Jeg er helt med. Hun overfaldt også mig.
Hvorfor skulle jeg stole på dig?
Tilhører du virkelig flybesætningen?
Korporal Bower, skibets maskiningeniør.
Jeg troede ikke, at besætningen stadig var her.
- Hvad er der sket? - En teknisk fejl.
- Tror du det? Hvad er planen? - At få genstartet reaktoren.
- Er du lige vågnet? - Ja.
Du klarer det aldrig. Du er på vej i den forkerte retning.
- Vent lidt. Hvem er du? - Ingen.
- Du må vise vej. - Jeg vil ikke så langt ned.
Ingen vender tilbage derfra.
Det haster. Vi kan miste alt.
- Forstår du, hvad jeg siger? - Kan du flyve skibet?
Kan du flyve og lande skibet?
Ja.
- Hvor længe har du været vågen? - Det ved jeg ikke.
- Måske fem-seks måneder. - Måneder?
Vær stille. Vil du få os dræbt?
- Hvad laver vi? - Vi venter.
På hvad?
Vil du frem til reaktoren? Så stol på mig.
- Fandens også. Vi er nødt til at gå. - Stol på mig.
- Vi skal gå nu. - Vent.
Vi skal gå nu. Nu!
- Hvem fanden er de? - Jeg bliver aldrig og spørger.
- Det er altid bedst at flygte. - De tilhører ikke skibet.
- Hvad er dette? - Økologisk udvikling.
Vi tager os af dyreverdenens genopbygning.
Bor du her og beskytter alt dette?
- Vi syntes, at det var det værd. - Vi?
Da jeg vågnede, var vi fem.
Jeg indgik i Brandenburg-instituttets genetiske team.
I syv år indsamlede vi prøver fra Jordens biosfære. Jeg holdt fast.
Jeg meldte mig frivilligt til ekspeditionen.
Dette er virkelig Noas ark.
Her er den verden, vi skal leve i.
Vi har allerede mistet næsten 30 procent af prøverne.
Laboratoriet har en generator, men uden reaktoren tvivler jeg på -
- at prøverne klarer sig til Tanis.
- Tanis. - Havde du glemt det?
Jeg kunne ikke huske, hvor lang rejsen var.
- Turen tager 123 år. - Du er en heldig mand.
Det tog mig måneder at huske noget. Og endnu længere at få døren op.
Jeg ved alt om dette anlæg og dets system -
- men husker ikke, hvor jeg voksede op. Eller min brors navn.
- Er du sulten? - Hundesulten.
Værsgo. Masser af proteiner.
Hvordan blev vi sådan på kun otte år?
Skibet er bygget til at overleve vores børnebørn.
Vi har nok sovet mere, end du tror.
Vil du indenfor? Kom bare an, dit svin!
Hjælp!
- Hvem fanden er du? - En af besætningen. Hjælp mig.
Du er i sikkerhed. Tag det roligt.
Tag det roligt. Hvad hedder du?
- Kan du høre mig? - Gallo.
Hedder du Gallo?
- Korporal Gallo? - Ja.
- Hvor kom du fra, Gallo? - Kommandobroen.
Hvad skete der? Hvor er vi?
Kan du sige mig det? Korporal?
Fortæl, hvad der skete.
- Hvor er vi? - Hypersøvn-kammeret.
Vær forsigtige. Og sink mig ikke.
- De fleste er tomme. Hvor er folk? - Dette er deres største jagtmark.
Gå videre.
Vent. Min kone kan være her.
Er hun nybygger? Ingeniør?
- Nej, hun tilhører ikke besætningen. - Så er hun her ikke.
- Hvor er familiemedlemmerne? - Stille.
Vi skal videre. Det er ikke godt at blive her for længe.
Vi skal videre.
- Vi kan ikke efterlade ham. - Han jager. Vent her? Held og lykke.
Vent.
- Er du uskadt? - Ja.
Åh gud.
Der er hundreder af dem herinde.
Hvor blev den af?
Vi skal ud herfra.
Vi må hellere flygte...
Nu!
- Hvad laver du? - De vil æde ham!
Bower, kan du høre mig?
Er du der?
- Flyteam 4. - Hvad laver du?
Jeg tjekker bare, at du har det fint. Du var hysterisk og besvimede.
- Hvem fanden er du? - Løjtnant Payton.
- Er du løjtnant? - Du tilhører team 4.
I er teamet før os.
- Kom du fra kommandobroen? - Hvorfor?
- Hvor fanden er vi? - Jeg ved det ikke.
- Hvad så du? Hvad skete der? - Hør på mig.
Jeg er ikke navigatør. Jeg kan ikke se forskel på stjernerne.
Tag det roligt. Jeg tjekker bare, at du har det fint.
- Jeg har det fint. - Er det dit blod, korporal?
En del af det er... sir.
- Hvis blod er der ellers? - Der var noget galt med dem.
- Med din besætning? - Det var pandorum.
- Jeg var nødt til at forsvare mig. - Pandorum?
- Havde begge pandorum? - Du tror vist ikke på mig?
Hvis du havde set dem, så havde du gjort det samme.
- Jeg troede, at du kendte vejen. - Jeg forsøgte at redde os.
Tag det roligt. Ingen våben.
Undskyld mig. Kom ind!
Lad, som om I er hjemme!
- Bor du her? - Hvad?
Jeg ved, at det ikke er meget at prale af -
- men de kommer ikke ind her, medmindre jeg tillader det.
- Hvorfor skulle du dog det? - Jeg troede, besætningen var væk.
- Har du set andre fra besætningen? - Det er længe, længe siden.
Kom ned, så vi kan hilse ordentligt.
Jeg stoler ikke på fremmede.
- Hvor er I på vej hen? - Til reaktoren.
- Kender du vejen? - Reaktoren?
Hvorfor vil I hen til reaktoren?
Nu er jeg med. I er lige vågnet, ikke?
Er I sultne? Jeg kan lave mad.
Jeg har noget godt til jer.
Men det er svært at krydre det med motorolie som basis.
Men hvis I bruger jeres fantasi, så smager det lidt som...
...urtesmør på hundelort.
- Hvor længe har du været vågen? - Er det tirsdag? Jeg ved det ikke.
Skal vi spise lidt? Det er kosher.
Jeg er kok. Det står her på min tatovering.
- Er det sikkert? - Sammenlignet med hvad?
Udyrene derude.
- Kommer de fra laboratoriet? - Nej, det er umuligt.
Så er de en slags liv, der er kommet om bord.
Eller noget, der allerede var her, da vi sov vores hypersøvn.
Jeg tror, at årsagen er det syntetiske enzym i vores sondemad -
- som skulle tilpasse vores kroppe til forholdene på Tanis.
I stedet for har disse udyr tilpasset sig til skibet.
Er de passagerer, som er muteret?
Det, vi fik i blodet, skulle kickstarte evolutionen.
Hvorfor påvirkes de og ikke os?
De har været vågne længere, end vi tror. Længere end ham.
- Ved I ikke, hvad der er sket? - Ved du det?
Jeg har været med længe. Jeg ved, hvad jeg har set.
Hvad har du gang i? Hvad er det der?
- Et beroligende middel. - Tag det selv.
Tag det roligt. Jeg er på din side.
Kender du symptomerne på pandorum?
Funktionsforstyrrende syndrom: Pandorum.
Har du set symptomerne på nært hold? De er svære at opdage.
Det begynder med rystelser, kløe og voksende vrede.
En biologisk bivirkning af rumrejser, som giver paranoia.
En nedadgående spiral mod vanvid.
Man kan ikke gøre noget ved symptomerne. Man koger over.
- Du tror ikke på mig. - Det sagde jeg ikke.
- Hvordan kunne begge have det? - Jeg tvivler ikke på din handling.
Pandorum påvirkes stærkt af store psykologiske traumer.
- Det sætter det i gang. - Det siges.
Hvordan ville du reagere, hvis du kendte sandheden?
Sandheden om hvad?
Pang! Hele verden jublede -
- over verdens største underværk: Elysium.
En gnist, der antænder himmeriget for de helte -
- som skulle vove sig længere ud, end nogen tidligere har gjort.
Og vi sov længere og dybere, end nogen tidligere har gjort -
- mens tre små indianere måtte passe butikken.
På vores andet skift så jeg milde symptomer hos dem begge.
Jeg troede ikke, at det ville blive noget problem. Så fik vi meddelelsen.
Moder Jords sidste opkald.
Guds skabninger endte med nogle opmuntrende ord.
Hvad siger de?
I er de eneste, der er tilbage. Held og lykke.
Gud velsigne og bevare jer.
Jorden.
- Er den væk? - Udslettet.
Vi har ledt overalt, men den er sporløst forsvundet.
På én dag? Kernevåbeneksplosion eller asteroide?
Spiller det nogen rolle? Det tog hårdt på mine kolleger.
Jeg ville vække førstevagten, men sekondløjtnanten var allerede syg.
Tre små indianere bar byrden. Ingen love at rette sig efter.
Tre vildfarne sjæle helt uden håb.
Nogen huggede og huggede...
Og så var der kun én lille indianer tilbage.
De var mine overordnede. De havde uddannet mig.
Men de var ikke mere sig selv. Jeg havde intet valg!
Korporal Gallo!
Én lille indianer tilbage. Alene i sin undergang.
Han går ikke i seng. Han bliver oppe og leger på sit værelse.
Han legede grufulde lege med sit slumrende bytte.
Han var morder og hersker. Både gud og djævel.
Manddommen var over ham, denne selvudnævnte konge.
Herre over eget rumskib. Hjem for sin egen synd.
Han forviste alle, der opførte sig godt.
Han sendte dem til lastrummene, hvor de måtte klare sig selv.
De ledte efter rester og begyndte at æde hinanden. Ondskaben voksede.
Kongen ville ikke lege mere, så han vendte tilbage til sin søvn.
Og da kongen sov, voksede en ny, ond verden frem, mens vi græd.
Pandorum påvirkes stærkt af store psykologiske traumer.
Det sætter gang i det.
Hvad laver du?
- Han har tænkt sig at æde os! - Det er ikke personligt.
Det er bare den stærkestes overlevelse.
Eller måske den klogestes. Er I med?
- Du har forgiftet os. - Ja.
Undskyld, men jeg er for gammel til at jage på ærlig vis.
Dræb mig ordentligt, eller jeg flår hjertet ud af dig...
Gør ikke dette. Vi skal redde skibet.
Spar på talerne. Jeg havde ikke overlevet, hvis jeg havde et hjerte.
Overlevelsesinstinktet er mærkeligt. Det er jo intet at leve for.
Vær ikke dum! Jeg kan redde skibet!
Spørgsmålet er, hvad der er mest idiotisk...
At stole på, at skibet holder endnu en dag?
Eller at stole på én, der siger hvad som helst -
- netop som jeg skal til at slagte hans kæreste?
- Lyt til skibet. - Hvorfor?
Strømbølgerne er reaktorens dødskamp.
Vi har mindre tid, end jeg troede.
Den stopper snart. Så mister vi alt og alle om bord.
Hvis vi ikke genopretter den nu, er alt tabt.
- Hun har været lunefuld. - Meget lunefuld.
Hør på mig. Jeg forstår det godt.
Hvad er det, du forstår?
Du gjorde det, du var nødt til. Du klarede dig.
Ingen vil dømme dig.
Du er en overlever.
Og nu skal vi genoprette reaktoren.
Hvor længe varer det, før skibet dør? Sig sandheden.
- Jeg ved det ikke. - Gæt!
En time. Måske mindre.
Vi skal samarbejde. Jeg har brug for din radio.
Kan du høre mig, Payton?
- Kan du høre mig, Payton? - Jeg er her! Hvor er du?
Oisternen under plan B. Midtskibs, sektor 12, tror vi.
- På den anden side af skibet? - Reaktoren lukkes snart af.
Tag data fra den sidste strømbølge og kør en Kulzer-Complex-test.
Jeg henter data og starter Kulzer-Complex-testen.
Testen siger, at systemet går helt i stå om 47 minutter.
- Det haster. - Hvordan gør vi?
Giv os en vej.
Hurtigt.
- Nej! Det er et barn. - Det der er intet skide barn.
- De forplanter sig. - Skiderikken hentede sin far.
De er for mange.
- Vi er vist tæt på, hvor de bor. - Og nu står vi så her.
- Hvad er så vigtigt bag den dør? - Kommandobroen.
Der kan vi tage kontrollen.
Til ingen nytte. Skibet dør. Vi burde fokusere på at redde vores liv.
- Hvis ikke spejderdrengen redder os. - Han kan godt.
For et døgn siden kunne han ikke huske sit eget navn.
Tror du, at han kan genoprette en kernereaktor?
Hvis de ikke snart forsvinder, er det nytteløst at gå derhen.
- Hvad laver du? - Dette er besætningens familier.
De er alle sammen døde.
- Tror du, at hun er her? - Nej, hun er her ikke.
- Hvordan ved du det? - Hun ville ikke med mig.
Hun er ikke med på skibet. Hun forlod mig.
Jeg havde intet tilbage. Det var derfor, jeg meldte mig.
- Så hun reddede dit liv. - Det var trist at høre.
- Fart på. Jeg er træt af det her. - Til hvilken nytte? Alle er væk.
- Intet er tilbage! - Hold kæft.
- Vi har intet at vende tilbage til. - Du tager fejl.
Det var meningen, at vi skulle fortsætte.
Og at vi skulle overleve. Nu er det vigtigere end nogen sinde.
- Nu husker jeg det. - Hvad?
Tiden går...
Paytons kone, Marianne.
Nu husker jeg det.
Bower har ret. Når reaktoren standser, er det ude med os.
- Hvad mumler du om? - Vi kommer til at dø.
- Der er en udvej. - Hvad foreslår du, korporal?
Vi kan affyre os i kapsler, før tændingssystemet er dødt.
- Det er selvmord. - Vi lever længere, end vi gør her.
Reaktoren er tæt på. Man kan høre, at den ånder.
Det er her. Her er nedgangen til helvede.
Hvor længe mon reaktoren har været i gang?
Han kan forårsage en nedsmeltning.
- Skibet kan eksplodere. - Tag det roligt.
Vi forlader ikke skibet.
- Vi kan ikke blive her! - Tag det roligt, korporal!
Det er en ordre.
Åh gud.
Hold fast.
Han er inde. Vi skal nok klare os. Stol på mig.
- Hvorfor skulle jeg stole på dig? - Vi har stadig tid.
- Hør på mig. - Lad være med det.
- Tal ikke, som om jeg var et barn. - Slap af, for fanden.
Jeg kender skibet bedre end nogen anden. Hvorfor skændes vi?
Hvis du vil blive her og dø, er det dit valg, ikke mit.
- Ikke mit! - Korporal!
Hvem er det, der er ulogisk og forvirret?
Jeg forlader skibet. Turen er forbi!
- Du må ikke skyde dig ud. - Hold kæft.
- Jeg forlader skibet. - Bower genopretter reaktoren.
Det var da ikke de andre, der var syge?
- Afslut koden. - Det er dig, der har symptomerne.
KATAPULT TÆNDT
- Hvad laver du? - Det er for dit eget bedste.
SIMULERING UDFØRT
Du er syg og skal have den rette behandling.
Luk mig ud! Det er en ordre, din skiderik!
- Det er ikke din skyld. - Jeg slår dig ihjel! Luk op!
Jeg slår dig ihjel!
Forstanden har vendt sig mod sig selv.
Du slår os ihjel. Vi dør alle sammen, korporal!
Fandens...
Fandens også!
De kommer!
Skynd dig!
Kom nu, kom nu.
REAKTOREN GENSTARTES
- Spejderdrengen klarede det! - Du havde ret.
Luk mig ud, så skal jeg hjælpe dig.
Hvad laver du?
Vil du op på kommandobroen? Jeg fraråder dig at gøre det.
Hvordan vil du forklare det? Bower kommer tilbage.
- Hold kæft. - De vil forstå det.
- Hvor skal du hen? - Stille.
- Tænk på, hvad du gør. - Hold kæft.
- Du slipper aldrig væk. - Hold kæft!
De er overalt!
Fandens!
- Vi ved, hvem der behøver sprøjten. - Gå væk.
- Hvem er det, der er syg? - Jeg mener det!
Hvad vil du?
Forstanden har vendt sig mod sig selv.
Jeg skal fandeme skære dig op!
Vi klarede det.
Jeg hjalp ham med at starte reaktoren. Du er vist også flyver.
- Hvor er din løjtnant? - Han er ikke min løjtnant.
- Hvor er vi? Hvad er der sket? - Vi tjekker logbogen.
Den siger, hvor længe og hvor langt vi har rejst.
Mit lille hukommelsessvigt er væk, "hr. Løjtnant."
- Hvem fanden er du? - Korporal Gallo.
Jeg var yngre end dig, da jeg kom om bord.
Jeg husker intet om livet før. Dette er alt, hvad jeg har.
Da du fik den sidste besked, holdt du dig vågen -
- brød rotationsskemaet og dræbte din besætning.
- Hvordan fanden kan du vide det? - Hvor er vi?
Kig engang.
Afgør det selv.
- Hvad har du gjort mod os? - Fat det dog. Ingen kan dømme mig.
Hvor er stjernerne? Åh gud.
Tror du, at Gud lever? Han og resten af menneskeheden er død.
Der er ingen love. Intet godt eller ondt. Kun os.
Og I tror, at I kan dømme mig? Vil I prøve?
- Måske. - Du lider, knægt.
Det kan jeg se på dig. Jeg var selv sådan.
Forestil dig at slippe for moralens kæder.
- Det er den ultimative frihed. - Nej.
Det er ikke frihed. Det er pandorum.
Pandorum er ikke, som de sagde.
Først er det skræmmende. Mærker du ikke en skrækkelig frygt?
Giv slip. På den anden side er der guddommelig klarhed og renhed.
- Hold kæft! Hvad er der derude? - Du nægter at indse det.
Slip dine sølle begreber om virkeligheden.
Det hører med til den gamle verden. Den fungerede ikke særlig godt.
De smadrede vores planet! Liv æder liv! Det, der er tilbage, er nuet.
- Skibet er frøet til en ny verden. - Hold kæft! Hvad er der derude?
En ny naturlig verden. Primitiv.
- Hvad ser du? - Jeg tilbyder dig kongeriget!
Det eneste, der stopper dig, er din egen frygt!
- Er du stadig en spejderdreng? - Der vil altid være love.
Betal for det, du har gjort, om jeg så skal trække det syge ud af dig.
- Bower! - Hvad er der?
Vi er allerede styrtet ned.
Vi har været på Tanis hele tiden.
Denne tingest lander åbenbart selv. Men den flyder ikke så godt.
Slip din frygt!
Det er sandt.
De bryder ind.
Dygtig dreng.
- De bryder ind. - Hvad laver du?
Hvorfor skyder du ikke?
ADVARSEL, SKROGBRUD, 1211 REDNINGSKAPSLER AKTIVE
Er du vanvittig?
- Kan du se det? - Til helvede med ham.
Vi må ud herfra! Jeg vil ikke dø sådan her!
Hold fast.
- Jeg kan ikke! - Bare træk vejret.
Du...
Bare træk vejret.
Nu er vi i sikkerhed.
SKROGBRUD NØDEVAKUERING
TANIS ÅR 1, BEFOLKNING 1213...
Tekster: Bjarne Kristensen www.sdimedia.com